"Я був як трава, і мене ніхто не вирвав". Фернандо Пессоа
Що ти... ? - Припини!
Припини!
Що ти робиш?
Припини!
Бачиш?
ОСІННІЙ БАЛ
Я прощаю тобі все.
Ти досі любиш Яана?
Мене завжди дратує, коли я опиняюся в інтер'єрі,
створеному не професіоналом і бачу, що він такий гарний...
Як це може бути? Я відчуваю, що я мала б це зробити...
Ну, і я займаюся, але...
У тебе є проблема.
Хтось, хто не вивчав це, може раптом щось зробити...
Ну, якщо є відчуття стилю.
Цікаво те, як це зробили надворі...
Цікаво, чи це завершено чи ще робиться.
Схоже, ще роблять.
Гарна вечірка.
Послухай, Маурер, ти досі живеш у тому... житлі?
Так. - Чому?
Практикую смирення.
Так, а насправді?
Ти так рано.
Я так втомився.
Від чого?
У них все має бути
таким затишним,
приємним і м'яким.
У кого?
Я більше не можу терпіти своїх друзів, колег.
Той цинік напав на мене сьогодні знову.
Він спитав мене, чому ми живемо тут.
Чи він справді вважає, що я нещирий?
Хробак.
Так, але справді...
Чому ми живемо тут?
Що?
Я впевнена, що ти все одно можеш бути казковим зразком для людства, якщо житимеш
трохи ближче до центру міста.
Про що ти говориш?
Ніхто не живе тут!
Тут, там, отам! Ніхто не живе тут?
Піду поїм.
ЛІТЕРАТУРНА КОНФЕРЕНЦІЯ - БАЛТІЙСЬКА СВІДОМІСТЬ 2006
Латиші, і знову їх істерика...
Не думаю, що ми раніше зустрічалися.
Я тут тільки щоб поїсти.
А що іще тут робити. На цих презентаціях нудно як завжди.
Усе так хитро, ці східні європейці постійно
намагаються вибудувати свою ідентичність. Не думаєте? - Так.
Захід фінансує всякі дурниці,
намагаючись подолати почуття вини від переїдання.
Але все це фінансування - це просто продовження колоніалізму.
Немає такого поняття як балтійська свідомість!
Немає такого поняття, як Прибалтика!
Називати речі - насильство!
Ви дивитесь на мене, ніби я ідіотка.
Ви самі це знаєте.
Який твій знак зодіаку? - Овен.
Ти живеш зовсім не як письменник.
Ти читав Пессоа?
"Я зробив із себе щось, поза моїм розумінням,
А що я міг зробити з себе, Я так і не зміг... "
Ні, я не читав. Хто такий Пессоа?
Ти інакший.
Ти... справжній.
Як справжня людина.
Я хочу прочитати щось, що ти написав. Дозволиш мені?
Мені нічого тобі дати.
Ти скромний.
Можливо, навіть геній?
Спокійний пустельник ніким не помічений...
Але після твоєї смерті твоя маленька, потерта холостяцька квартира
відкриє кращий текст у світі. - Я швейцар.
Я не розумію.
Що ж тут незрозумілого?
Маурер?
Я бачила сьогодні однорукого.
Я кажу, що побачила чоловіка з гнилою рукою,
він пив одеколон, смердів сечею.
Ми маємо обговорювати це зараз?
О Боже!
Я боюся їх.
Я боюсь, що можу заразитися від них якоюсь страшною хворобою.
Чимось дуже заразним, навіть через повітря.
Це жахливо так казати?
Так, Маурер?
Можна мені так говорити?
Чи можна так навіть думати?
Ми не можемо обговорити це уранці?
Дві кімнати... Це нормально.
Три - вже розкіш.
Дві кімнати з кухнею і ванною.
Непогано.
Зовсім непогано.
Мені дуже пощастило.
На сьогодні досить.
Я не займаюся твоїми клієнтами.
Якими клієнтами?
У мене більше немає нічого запланованого на сьогодні.
А як же черга?
Яка черга?
Каскі!
Те, що ти фін, нічого не міняє.
Тут підприємство, бізнес.
Успіх не приходить просто так.
Нам потрібен ентузіазм.
Не дзвони мені! Ти п'яний! Більше ніколи мені не дзвони!
Ну...
Так, тепер працює.
Я б не відмовився, якби мені запропонували випити.
Такий дамський напій.
Солодкий.
Гарна у вас квартира... Багато простору. - Так.
Ви живете тут сама...
Тобто з донькою? - Так.
Це нелегко, зараз усе таке дороге.
І ви, сама...
І дорослі мають теж свої потреби, правда ж?
Що ви... ?
Ні, не треба! Я просто кажу...
Я просто кажу те, що знаю!
Іноді ці потреби так захоплюють, що...
І не стає легше з віком!
Замовкніть!
Слухайте, юна леді, не будьте такою...
Я міг... вам...
Я вам чужа людина.
Ми можемо бути чесними одне з одним.
Немає сенсу...
У вас є мій номер. Якщо буде що...
Лора!
Стривай!
Слухай!
Я хочу бачити свою доньку!
Ти п'яний.
Це нечесно!
Я її заберу у тебе!
Я знаю про всіх цих чоловіків, які до тебе ходять!
Не думай, що я не знаю...
Ти шльондра!
Я тебе вб'ю!
Лотта! Зайди! Застудишся!
Про що цей фільм?
Та жінка - головний персонаж.
Її кохання - заборонене. - Що таке заборонене кохання?.
Це неприпустиме кохання.
Ти читала Пессоа?
"Я зробив із себе щось поза моїм розумінням,
А що я міг зробити з себе, Я так і не зміг... "
Я знаю вірш теж.
(Тут має бути вульгарний естонський віршик, аналогів якому українською немає).
Ні! Ні!
(Тут має бути вульгарний естонський віршик, аналогів якому українською немає).
Так кажуть в Мар'ямаа.
Вибач. Ти кльовий хлопець.
Не ображайся.
Я говорю всякі дурниці...
Ти класний.
Нічого особистого.
Ти дуже класний.
Що за поганий рот!
Я дуже шкодую!
Якщо потім у нас буде час, ми посумуємо через тебе.
Мені справді дуже шкода.
МЕРІКЕ - Водолій
Слухай, я думав...
Якщо у вас є час і нічого робити,
ти можеш тримати парадний вхід ресторану в порядку?
Тобто?
Берете віник...
Але я швейцар.
Добре, що ми всі маємо свої обов'язки. Ви маєте свої, а я - свої.
Я тут менеджер, а ваша робота - підтримувати тут порядок.
Призначаю диференційовані завдання.
Я вважав, що прибирання не не входить в коло моїх обов'язків.
Отже, схоже, ми розходимося в поглядах.
Але я тут менеджер.
Прибирати - це не моя робота.
Не ваша справа, кажете?
А де піджак? Жакет!
Робітники працюють! Письменники читають книги!
Слухаю? - Ну, вітаю, дідько! - З чим?
Ти дійсно не знаєш? Всі знають.
Ні, я не знаю. - Тобі присвоїли
Хрест Терра Маріана і сотню тисяч крон.
Хрест, мені? - Так, тобі.
Це було в газетах.
Ти віриш мені?
Ні.
Я вже з п'ятьма людьми так пожартував сьогодні. Всі повірили!
Відвали з своїми тупими розіграшами!
Слухай, ти чув, люди кажуть, що я чокнувся? - Ні, не чув!
Любов закінчується не від нудьги, а від нетерплячості.
Нетерплячості тіл, що прагнуть жити, але помирають щодня.
Нетерплячості тіл, що помирають день за днем, але прагнуть жити...
і не лишають жодного шансу.
Які бажають...
Нетерплячості тіл, що прагнуть жити, але помирають щодня.
Тіл, що не можуть пропустити жодного шансу...
Які хочуть здобути якнайбільше зі своїх обмежених, дрібних, посередніх життів.
Які не можуть...
Які хочуть здобути якнайбільше зі своїх обмежених життів і не здатні нікого полюбити,
бо всі інші видаються обмеженими, дрібними і посередніми.
Обмеженими, дрібними і посередніми.
Які не здатні нікого полюбити...
Не від нудьги...
Так погано надруковано.
Такий паршивий друк.
Невже аж так дорого?
Наташа! - Так?
Скільки "Maaja"? - Забудьте.
Що це? - Порножурнал!
На ньому є ціна?
Є, але друк такий поганий, я не можу прочитати.
Чекайте, зараз подивлюся. - Забудьте.
Скільки коштує "Maaja", порножурнал?
Так, порно. Є ціна, але не розгледиш, бо друк поганий.
Ну, є, але прочитати неможливо.
39 крон. - 39?
39, ясно видно.
Ну, так. Мені теж здалося 39, не можу повірити, що так багато.
39, чітко видно.
Що тут відбувається?
Що ви тут робите? Господи!
Я... Я просто... - Знаю я таких!
Нікуди не втечеш! Збоченець!
Тримайте! Збоченець!
Куди ідеш?
Сідайте, підвезу.
Увесь час тут...
Погана дорога.
Вас, мабуть, дивує моя поведінка.
Я стежив за вами досить довго,
ви мені подобаєтеся.
Ви сумна і...
...самотня.
У вас є... клас.
Будьте моєю. - Чому?
У мене в домі немає феї.
Чи ви зневажаєте таких як я? - Тобто?
Може, ви хочете поцілувати мене?
Лотта!
Пам'ятаєш, що я тобі казала про чужих людей?
У чужих не можна нічого брати.
Що означає "збоченець"?
Дуже важливо, де і як я живу!
Я архітектор, а не менеджер з нерухомості! - Бачу. Ти маніяк.
Не дивися.
Деякі психопати не люблять, коли їм дивляться в очі.
Чому той швейцар на тебе так дивився?
Боюся, кухня зачинена.
Дай мені пляшку бренді.
Офіціант! Принесіть шампанського!
Ти божествена.
Як Афродіта, що постає з моря.
Знаєш?
Ні. Поводься пристойно!
Люди дивляться. - Які люди?
То автомати.
Знаєш, мене покинула дружина... через друга...
Вип'ємо!
Привіт!
П'яниця, п'яниця.
Не будь такою консервативною.
Такою стриманою.
Це не конкурс благородних дівиць!
Вип'ємо!
Чому ти завжди носиш ту саму сукню?
Що? - Замовкни!
Мені це набридло.
у тебе груди занадто маленькі для цієї сукні.
Гей, юна леді! Респект!
Дякую за чудовий вечір.
Щось не так?
Твоя сорочка геть мокра від моїх сліз.
Вибач.
Куди пішла та жінка? - Яка жінка?
Дай мою куртку.
Вибач.
Не знаю, що на мене найшло.
Дай мені ключі!
Трохи покатаємося.
Я поведу.
Поїхали, поїдемо до мене. - Будь ласка. Будь ласка, годі.
Та чого ти?
Будь ласка, не треба!
Не йди.
Виродок! - Я в'їду в дерево!
Ти чуєш?
МІРАЖ
Як спалося?
Ти це п'єш?
Дуже добре!
Чорт,
моя сорочка страшненька.
Це...
Великі яйця.
Антон!
Чому ти так одягнений?
У мене є робота. Неможливо заробити на життя скульптором.
Твоя машина неправильно припаркована.
Три кімнати - дещо зовсім інше.
21000 крон за квадратний метр. Мило, еге?
Думаю, можна сміливо сказати, що мені пощастило.
Але тепер, коли ти сам, тобі треба продавати стару квартиру.
Не знаю... - Або знайти нову жінку.
Де? Як? Я не знаю як.
Тоді тобі треба продавати квартиру.
Я просто не знаю, як поводитися з жінками.
До жінки залицятися дуже легко.
Треба довідатися, коли в жінки овуляція.
Жінки дуже піддатливі під час овуляції.
Але переважно для чоловіків, у яких квадратні щелепи
і багато волосся на тілі.
Тобі це треба скрізь ліпити?
Егоїст!
Бачиш? Бачиш!
Овуляція? Яка овуляція?
Я це бачив на каналі Discovery. - Discovery?
Відчепися!
Не пригадаю, щоб я так колись їла.
Вишукана кухня.
У мене досить грошей, щоб купити два сміттєвих контейнери.
Що?
Контейнери для сміття.
Оренда сміттєвих контейнерів. Для будівельного сміття.
Спочатку я куплю два, чотири з половиною кубічних метри.
Потім, коли гроші
почнуть вливатися, візьму 10, 15, чорт, 30 кубів!
Для тракторів, самоскидів, всякого такого.
Подумай, скільки у місті будують.
Подумай, скільки лишається будівельного сміття.
Не буду ж я швейцаром усе життя.
Це все добре...
Але мені треба йти.
Будь ласка, зачекай! Чекай!
Що сталося?
Нічого не сталося.
Мені просто треба йти.
Але я думав...
між нами щось було.
Не кажи, що ти нічого не відчула.
Так, відчула.
Так що сталося?
Тео, мені просто треба йти.
Дай мені свій номер телефону.
Я тобі подзвоню.
Де ти була?
Знаєш скільки сміття лишається після будівництва?
Я поставила тобі питання. - Я теж у тебе дещо запитав.
Відповіси? - Так.
Ну, запитуй.
Давай поговоримо чесно раз і назавжди.
Чесно?
Так, чесно. Не боячись показати себе у невигідному світлі.
Чесно? - Так, чесно.
Чесно.
Ти мені набридла.
У тебе суха шкіра. Холодні очі.
Твій дрібнобуржуазний егоїзм, такий повний енергії й природний,
для мене це просто тупість.
Мені набридла твоя дитяча потреба уваги.
Мені набридла твоя...
...жіночність.
І ти думаєш, проблема - це я?
Мені плювати на причини.
Знаєш хто ти?
Ти як персонаж Бергмана, який уже не людина.
Крихітна людина, що страждає від мовчання Бога,
корчиться в своєму особистому чорно-білому світі.
Можливо... Так.
Хто ти? Що ти за людина?
Сама оболонка і захопленість собою.
От що я думаю про твою оболонку.
Це цілковитий брак відповідальності!
Приходиш сюди коли захочеш!
Якщо ти зникнеш іще раз, можеш не повертатися!
Ясно?
Куди ти ідеш?
Геть! - Курва!
Не поводься із ним так.
Він чудовий актор і режисер. - Наскільки?
Досить відомий.
Що ти знімаєш?
Комедії стосунків...
Комедії стосунків?
Комедії стосунків...
Комедії стосунків.
Я прийшла.
Так.
Ти, мабуть, зараз мене ненавидиш.
Ці будинки недовго тримають минуле.
Мабуть, тому що вони були збудовані з думкою про майбутнє.
Мені просто хотілося щастя.
Мені хочеться щастя!
У кожній клятій коробці
є людина, яка намагається бути щасливою.
Цілі покоління матерів, синів, батьків і доньок
подружжя, їх коханці, власники машин...
Усі хочуть бути щасливими.
А їх життя проминає, як вітер повз бетонні стіни.
Що ж із цього буде тривалим?
Мабуть, ти мені не повіриш, але я досі тебе люблю.
Не вірю.
Фільм надихнула книга "Осінній бал" Маті Унт.
Він присвячується усім чоловікам з ніжним серцем і слабкою печінкою,
які стоять самотні в нічній білизні.
переклад: Орися aka antusyrzhuk редагування: Сяник